Alla har en ängel...
...en väktare som vakar över oss.
Vi kan inte veta vilken skepnad de tar.
Ena dagen, en gammal man...
...nästa dag, en liten flicka.
Men låt inte skenet bedra, de kan vara lika farliga som drakar.
De är inte härför att utkämpa våra krig...
...utan för att viska från våra hjärtan, påminna oss om att det är vi.
Det är vi som har makten över de världar vi skapar.
Nej!
Nej...
TESTAMENTE
"Mina döttrarfår ärva allt".
Text: Simontax, Incubator och Jeez
Hämta dina undertexter på - www.UNDERTEXTER.se -
Vi kan förneka änglarnas existens, övertyga oss om att de inte finns...
...men de dyker upp ändå.
På konstiga ställen och vid konstiga tidpunkter.
De kan tala till oss i vilken skepnad som helst.
De skriker genom demoner om de måste...
...trotsar oss, utmanar oss att strida.
MENTALSJUKHUS
Kvinna. 20 år gammal.
- Är du fadern? - Styvfadern.
Just det. Vi pratades vid i telefon.
Följ med mig. Hon ska få besöka teatern.
Dr Gorski vill titta på henne. Hon vill träffa alla nya flickor.
Oroa dig inte. Det ordnar sig. Jag har allting under kontroll.
Följ mig.
Det här är vad vi kallar teatern.
- Lögnare! - Flickor! - Ja, ta hand om det.
Uppför er, tjejer.
- Sluta bråka! - Lynn.
- Amy! Sätt er! - Sätt dig!
Flickorna använder det här stället för att umgås.
Dr Gorski använder den för att hjälpa dem bearbeta sina problem.
Polsk terapi.
Det är kul att se när de agerar ut vilka som rörde vid dem eller slog dem.
Dr Gorski tror att det hjälper. Jag tvivlar, men det betyder inget för er.
När vi tagit hand om det, finns inget av det kvar hos henne.
Hon kommer att vara i paradiset, om ni förstår vad jag menar.
Och ni kommer inte att ha några problem längre.
Jag vet att vi sa 1400 i telefon...
Jag tar en stor risk. Det får bli två tusen jämt.
Vad snackar ni om? Vi hade en överenskommelse.
Jag säger inte vad ni ska göra, Fader. Ni kan säkert ta vara på er själv.
Jag vet inte vad ni gjorde med flickan. Ärligt talat så vill jag inte veta.
Vad säger ni till polisen när de kommer? De vill nog höra hennes version.
- Ja. - Bra.
Jag sätter på musiken. Ni är trygga. Ni är alla trygga.
Slappna av...
...och släpp taget.
En sak till: Jag har ingen doktor som kan utföra lobotomi.
- Va? - Men...
...det råkar vara en inplanerad om fem dagar.
Jag förfalskar hennes namnteckning.
Det är som vi pratade om. Ni kontrollerar den här världen.
Jag sa till polisen att hon blev tokig. Sanningen är mer komplicerad.
Låt smärtan försvinna...
...låt det onda försvinna...
...låt skuldkänslorna försvinna...
Det ni föreställer er nu, världen ni kontrollerar?
- Det stället kan bli verkligt. - Jag vill att hon glömmer allt.
Hon minns inte sitt namn när jag är klar med henne.
Sluta! Ta bort den där saken!
Och stäng av musiken!
Lossa spännena.
Glöm inte fötterna.
Skynda er!
- Är det nåt problem, Sweet Pea? - Är det här ett skämt?
Förstår du inte meningen med det här? Människor ska bli upphetsade.
Jag får den sexiga skolflickan.
Och den hjälplösa mentalpatienten, det kan vara nåt.
Vad ska det härföreställa? Lobotomerade grönsaker?
- Vad sägs om nåt mer kommersiellt? - Kan du komma hit, Sweet Pea?
Du måste hjälpa mig.
- Jag ärföreställningens stjärna. - Jag ska tänka ut nåt.
- Vi packar ihop för dagen. - Jag vill att du träffar nån.
Säg inget. Prästen tog hit dig från barnhemmet.
- Ja, det stämmer. - High Roller kommer om fem dagar.
Han ska väl plocka en och annan blomma.
Kan du göra mig en tjänst, hjärtat?
Kan du visa Baby Doll hur det ser ut häromkring?
Snälla, Blue...
Du såg föreställningen. Jag har inte tid.
Lämna det till min syster.
Rocket!
Kan du visa henne runt, syrran?
Kom. Vi går.
- Oroa dig inte, jag bits inte hårt. - Farväl, min kära.
Herregud! Du ska få vad du förtjänar!
- Lugna er. - Nej! Såg ni vad hon gjorde?!
Jag hoppas att du ruttnar här!
Den här vägen.
Du kommer att klara dig fint. Det tar ett tag att vänja sig.
Hur blev du föräldralös? Jag förstår. Är det komplicerat?
Alla har ett förflutet. Mitt är... komplicerat.
Hit tar vi kunderna.
Det finns rena handdukar i alla badrum och...
Sätt på den.
Blue äger klubben. Och vi, min kära...
...är huvudattraktionen.
Klubben är en fasad. Vapen, spel, mediciner, speciella tjänster.
Han tar hit kunderna, vi måste få dem att känna sig...
...speciella.
- Hon är nog bra. Hon ser snäll ut. - Hon verkade mallig.
Nej, hon är rädd. Jag tycker synd om henne.
Du tycker synd om alla, Amber.
Kommer du ihåg när du kom hit? Ingen tyckte synd om dig.
Fäst dig inte vid henne. Blue sparar henne åt High Roller.
Hon är inte oskuld.
Baby Doll, det är Amber och Blondie. Min syster har du träffat, Sweet Pea.
Kan ni låta henne vara? Hon har inte gjort er nåt.
- Är ni bästisar nu? - Låt mig göra klart rundturen.
Tack.
Alla får en dans, ett nummer.
Vi tränar och sen kommer männen för att se oss uppträda.
Gillar de vad de ser...
...det är därför vi dansar.
Får jag den!
Hjälp mig!
Släpp henne, ditt äckel!
Jag menade inget illa.
Är allt väl?
Ja, vi går.
Vi vill inte komma för sent.
Ett, två, tre, fyra fem, sex, sju, åtta.
Två, två, tre, fyra, armarna, sex, sju, åtta. Sluta.
Var är du? Är du närvarande?
Ta en paus, Sweet Pea.
Baby Doll.
Kom hit.
Låt mig få titta på dig.
Du verkar spänstig. Jag ska spela lite musik för dig.
Jag vill att du slappnar av. Känn musiken.
Släpp in den i ditt hjärta. Och när du är redo...
...vill jag att du dansar.
Dansar du inte har du inget syfte...
...och vi behåller inte saker som inte har nåt syfte.
Din kamp för överlevnad börjar nu.
Vill du inte bli bedömd? Det blir du inte.
Är du inte stark nog? Jo, det är du.
Var inte rädd. Du har vapnen du behöver.
Ge järnet.
Igen!
Hallå?
- Ursäkta, kan du hjälpa mig? - Skorna...
- Ursäkta? - Dina skor. Du drar in en massa snö.
- Ska jag ta av dem? - Det ärför sent.
Vad kan jag göra för dig?
- Ingenting. Jag bara... - Låt mig omformulera mig:
- Vad söker du? - En väg ut, förmodar jag.
- Förmodar du? - Nej, jag vet.
- Jag måste härifrån. - Frihet.
Det var väl inte så svårt? Jag ska hjälpa dig att bli fri.
Vad måste jag göra?
Det här är dina vapen.
När du beväpnar dig börjar din resa mot frihet.
Du behöverfem föremål för resan. Den första är en karta.
- Sen eld, en kniv och en nyckel. - Du sa fem saker.
Det femte föremålet är ett mysterium. Det är anledningen. Det är målet.
Det kommer att bli en svår uppoffring och en fulländad seger.
Bara du kan hitta den.
Och gör du det...
...kommer den att frigöra dig.
En sak till:
Försvara dig.
- Vad i hela friden var det? - Du måste lära mig att dansa så.
- Det var helt galet. - Det varfantastiskt.
Jag har aldrig sett fru Gorski applådera så förut.
Lägg ner. Ljuset släcks snart.
- Hon är svår att imponera på. - Hon blev inte imponerad.
All virvlande och stönande, dansen ska vara mer än retmedel.
Min är personlig. Den berättar vem jag är. Vad berättar din?
Att jag kommer att fly härifrån. Att jag kommer att bli fri.
Skicka ett vykort från paradiset.
- Ska du verkligen försöka fly? - Ja. Innan High Roller kommer.
- Får jag följa med? - Jag också?
- Självklart. - Du ska ingenstans, Rocket.
- Jag gör vad jag vill. - Ingen har lyckats fly.
De sista som försökte dog.
- Detsamma kommer att hända nästa dåre. - Kan ni inte bara lyssna på min plan?
Jag vill inte höra den.
Ingen av oss vill det.
- Om det är en bra plan då? - Då får hon genomföra den.
Du får inte komma till skada.
- Jag har tagit oss igenom mycket. - Jag vet. Jag kommer att klara mig.
Jag klarar inte av att vara här längre.
- Är den bra, ska vi ge oss av. - Nej, det ska vi inte alls.
Då blir du ensam.
- Det har jag varit förut. - Visst...
Se vart det tog oss.
Baby räddade mig från kocken häromdagen.
Va?
Jag arbetade i köket när han plötsligt smög upp bakom mig.
Han tryckte ner mig och la sig på mig och jag kunde inte röra mig.
Då dök hon upp, bara så där. Hon höll en kniv mot hans hals.
Hon räddade mig.
High Roller kommer om tre dagar. Jag ska härifrån innan dess.
Det här är min plan:
- Nå? - Då så.
Samlar vi ihop alla fyra föremålen kan vi bli fria.
- Hur använder vi dem? - Vänta lite. En sak i taget.
- Hur ska vi få tag i föremålen? - De som harföremålen får se mig dansa.
Samtidigt som vi rotar i deras fickor? Vi skulle riskera allting.
Vi skulle göra allt medan du har alibi.
Nej, så länge jag dansar, kommer de inte att lägga märke till er.
Det första vi behöver är en karta...
...för att ta reda på var utgångarna är, var vakterna befinner sig.
- Blue har den bakom sitt skrivbord. - Bra.
Sen behöver vi nåt att tända en eld med, som en avledande manöver när vi flyr.
Elden borde avaktivera slussarna. Och det tredje föremålet är en kniv...
...ifall vi stöter på problem.
Kocken.
- Det fixar vi. - Det sista föremålet är en nyckel.
- Blue har en nyckel runt halsen. - Vilken dörr går den till?
Alla tror jag. Det är en huvudnyckel.
Den här planen är galen.
Det finns beväpnade vakter överallt. Får Blue reda på det är vi döda.
Det blir inte: "Det ska inte upprepas". För då är vi döda.
Vi är redan döda.
- Jag är med. - Jag också.
Jag också.
Nåja.
Jag gör det härför att ni skulle åka dit annars.
Blir det förfarligt. Om jag säger att det är över...
...slutar vi. - Javisst.
Bra.
Jag fixar kartan.
Jag gick längs järnvägsspåret. Rätt som det var...
- Vad vill du? - Hon dansar.
- Vem då? - Din Baby Doll.
Baby.
Baby!
Han är på väg. Han ska påbörja genomgången.
Så här ligger det till:
Tyskarna förbereder en rapport till kejsaren. Det är en karta.
- Hurfår vi tag i den? - Ni går genom ingenmansland-
- ner i skyttegravarna och tar kartan från befälhavarens bunker-
- innan kuriren når zeppelinaren. - Det låter kul.
Jag har ordnat nåt speciellt åt Amber.
Stick därifrån när ni är klara.
Kom igen.
Tyska läkare och ingenjörer har kommit på hur döda kan återvända till fronten.
De använder ånga och urverk för att få dem att röra sig.
Så känn ingen skuld när ni dödar dem.
De är redan döda.
Kom ihåg, mina damer: Står man inte upp för nåt...
...ger man efterför minsta lilla.
En sista sak:
Försök att samarbeta.
Jävla...
Kom igen. Bunkern ligger häråt.
- Täck! - Rocket!
Sweet Pea! Hjälp!
Sweet Pea!
Rocket!
Är allt väl?
Vi ärframme.
Det räcker, Rocket.
Kom ni för kartan?
Ni är så långt hemifrån.
Nu ska du dö!
Ge dig av, snabbt!
Ge mig kartan!
Ge mig den!
- Bra. Snyggt jobbat. - Tack.
Det här ger mig en idé.
Vad sägs om en privat dans för borgmästaren.
Inget speciellt, bara nåt som får dem att göra av med pengar.
Hon behöver bara göra det hon gjorde nu.
Det kommer inte på frågan. Hon är inte redo.
- Är hon inte redo? - Hon har inte ens några kläder.
Hon behöver inte den skiten. Hon är perfekt.
Kanske det, men det är upp till mig att bestämma.
Det är min föreställning och jag tycker inte att hon är redo.
Jag har uppenbarligen förolämpat dig och ber om ursäkt.
- Tack. - Föreställningen må vara din...
...men flickorna och du...
...är mina.
Eller hur?
Du är min.
Vill du att jag påminner dig igen får du höra av dig.
- Det är inte nödvändigt. - Så med eller utan din välsignelse-
- står hon på scen i morgon? - Jag ska se vad jag kan göra.
Duktig flicka. Du serfantastisk ut förresten.
Fin föreställning, tjejer.
- Tack. - För vadå?
- Kocken. - Det var ingenting.
Tyst. Ingen riskerar nåt för nån annan härinne.
- Tack så mycket. - Det var så lite.
Har du familj?
- Nej. - Just det...
Du ärföräldralös. Jag rymde hemifrån.
Jag tyckte att jag var smart då. Sweet Pea följde med.
Vilket är galet, hon har aldrig haft några problem med sina föräldrar.
Hon bryr sig om dig.
Har du velat ta tillbaka nåt?
Nåt du har sagt eller gjort?
Hela tiden.
Amber? Borgmästaren kommer ikväll.
Jag har aldrig sett honom utan en billig cigarr i munnen.
Jag hatar dem. Håret luktar illa efteråt.
- Vad är det? - Det är du.
- Du måste ta hans tändare. - Det kan jag inte göra.
Det kan du visst.
Kan inte nån annan göra det?
Han är din kund.
- Ja, men om jag sabbar det? - Du klarar det.
Han har den här, i bröstfickan.
Då kör du halspuss, bröstsmekning...
...sträcker dig in och tar guldet.
Ja, puss på halsen.
Det kommer han att gilla.
Välkomna, mina herrar.
Vi har en ny flicka åt er i kväll. Nåt alldeles särskilt.
Det är under utveckling, så jag ber om ursäkt för det primitiva framförandet.
Men, det är en del av charmen.
Jag har glädjen att få presentera Baby Doll för er.
Så här gör vi: Amber hovrar.
Blondie, du skjuter med 50:an här och 30:an där nere.
De övriga hoppar ner på gården och dödar varelserna ni möter.
När ni når boet hittar ni ungen. Ni måste skära av halsen.
Nere i halsen finns två kristaller-
- och när de slås ihop skapas den mest fantastiska explosion ni skådat.
Amber, starta inflygningen.
Uppfattat, börjar inflygning.
- Härligt. - Kom ihåg:
Skriv aldrig ut en check med munnen, som ni inte kan lösa in med häcken.
Javisst, en sak till...
...väck inte modern.
Nu kör vi, tjejer.
Hoppa!
Mot slottet!
- Jag har en idé. - Håll i er!
Smaka på det här!
- Var är hon, Amber? - Kolla kl. 6. Jag ser henne inte.
Skärp korpgluggarna, Blondie.
Jag ska döda dig...
Hon är din, Baby.
Tänk att jag gjorde det. Den tjejen kan dansa.
Där ser du vad du kan.
Toppen, Amber.
- Kolla den här. - Nästan hemma.
Får jag se?
Puss på halsen, funkar alltid.
- Bra jobbat. - Hur skötte vi oss?
Bra, ge mig den.
- Och han märkte det inte ens. - Nej, ingen aning.
- Bra jobbat, Amber. - Tack, Baby.
- Skål. - Skål? Vad firar vi?
- Vem ska gratuleras? - Det var Baby Dolls debut på scenen.
- Du vet hur otäckt det kan vara. - Javisst.
Teaterns krav.
Vad kunde det annars vara?
Ni har väl inte nåt att dölja?
Nej. Inte har väl nån varit i mitt kontor och stökat bland mina prylar.
Nej, inte så att man saknar nåt. Ni vet, små saker här och där.
Nej, det skulle vara skandalöst. Det skulle vara vansinnigt. Eller hur?
För vi har en så uppenbarförklaring till detta känslosvall.
Det är artisternas systerskap, adrenalinkicken när ridån går upp.
Det kanske är mitt fel. Jag kan ha blivit förfamiljär med erflickor.
Jag måste statuera ett exempel med nån, dra gränserför vår vänskap, vad sägs?
Blondie, flickor?
Du då?
Du tror att du är nåt extra, eller hur? Nå, du ska få veta en hemlighet.
Om jag inte tänkte tjäna en förmögenhet på dig med High Roller...
...skulle jag...
Det gör mig ledsen att behöva ta till hot mot er. Jag trodde vi passerat det.
Men den här skiten måste ta slut!
Låt oss på grund av ömsesidig respekt komma tillbaka till det vi hade.
Nåja...
Ajöss med det lilla experimentet.
- Vad menar du? - Att det är slut.
- Eller hur, Baby? - Jag vet inte.
Vad menar du med det? Blue genomskådar oss. Vi var överens.
- Säger jag att det är slut, är det så. - Vi är så nära, vi kan inte sluta.
Hörde du inte Blue? Han vet att vi planerar nåt.
Avslöjar han oss blir det inte bara skäll.
Sweet Pea, Rocket har rätt. High Roller kommer i morgon.
- Om vi bara håller oss till planen... - Nej! Du är körd.
Vi drar oss ur.
- Rocket... - Vi drar oss ur.
Jag avslutar det här. Det gör vi allihop.
Du vet att det är vår enda väg härifrån.
Ska ni välja henne, en ni knappt känner, i stället för mig?
Efter allt jag offrat för er?
Förlåt.
Blondie? Vad gör du där? Hur är det?
- Förlåt, det är inget. - Har nån gjort dig illa?
- Nej, absolut inte, det är inget. - Jo, det är visst nånting.
Berätta för mig, jag är en god lyssnare.
Madame Gorski... snälla.
Jag vet hur det är. Man tror att man är ensam och att ingen kan hjälpa en.
Allt kan lösa sig.
Säg mig vad det är.
Ja.
- Kan ni bevara en hemlighet? - Ja.
Var är hon? Vi behöver din musik.
Glöm det, det ärför sent. Sweet Pea hade rätt.
- Vad snackar du om? Vi tre kan... - Jag tror inte vi kan göra det här.
Jag vill inte gör nåt dumt som utsätter erförfara. Förlåt mig.
Vi kom ju så här långt. Det är nåt som inte många hade klarat.
Hur otäck kan High Roller vara?
Har ni inte ett jobb som ska skötas?
- Kom du för att hjälpa oss? - Nej.
- Jag ska rädda erfrån att bli dödade. - Tack.
Har ni lekt färdigt, så har ni en dans att göra.
Amber, radio.
Vad gör ni?
Du ska se det här.
Mina damer, det här står på dansprogrammet i kväll.
Bomben med kodnamnet "Kökskniv", finns på ett kapat tåg.
Den försvaras av mekaniska skyttar.
Ta hand om skyttarna, oskadliggör bomben och ta den.
Koden för bomben och rygg- raketerna till flykten ligger i väskan.
Sweet Pea! Kul att du ändrade dig.
Då har ni allt.
För dem som slåss för det...
...har livet en smak de skyddade aldrig får veta om.
En sista sak:
Bombens timer är inställd på att detonera när den når staden.
Vore jag er skulle jag rappa på!
- Osäkra vapnen, tjejer! - Osäkrad!
Målet i sikte.
Lycka till!
- Vi är nere! - Uppfattat!
Varning: Vapnet aktiveras om 4 min och 15 sek.
- Koderna! - Vapnet aktiveras om 4 min och 10 sek.
Varning: Vapnet aktiveras om 4 min och 5 sek.
Desarmering har påbörjats.
Desarmering ärfullbordad. Vapnet är oskadliggjort.
Snabba på, Amber! Vi måste få bort den.
Jag kommer.
Titta i instruktionsboken. För detaljer om...
- Det är klart, Amber! - Jag lyfter henne.
- Den sitterfast i nåt. - Vänta! Vi missade en.
Desarmering är annullerad.
Vapnet aktiverat.
Omedelbar varning!
- Bomben är aktiverad, Amber. - Vapnet aktiveras om 45 sek.
Lev fri.
- Kom igen, Rocket! - Vapnet aktiveras om 25 sek.
Den är trasig!
- Jag drar på max. - Den orkar inte oss båda.
- Vi måste försöka. - Okej, men lova mig två saker.
- Nu drar vi, Rocket! - Det första är...
...bli inte arg för det här. - För vad?
Det här.
Rocket!
Vapnet aktiveras om tio sek, nio...
...åtta... sju... sex...
...fem... fyra...
...tre... två... ett.
Det andra är...
...när du kommer hem...
...när du blirfri...
...hälsa mamma att jag älskar henne.
- Det ska jag. - Mamma...
Jag lovar.
Herregud... Vad har du gjort? Din inavlade idiot.
Jag vet inte vad som hände, jag bara... Förlåt.
Upp med henne. Ta upp henne, CJ!
Ja, titta. Jag vill att du ser vad du har gjort.
Se vad du har gjort, din subba!
Amber, du hoppar in för Sweet Pea i kvällens föreställning, gör dig klar.
Gör dig klar.
Sätt fart!
Ta henne till skrubben.
Vad dig beträffar...
...är det showtime.
High Roller är här. Du måste skärpa dig.
Tack.
Tjejer! En stunds samling. Jag har nåt att säga.
Det är lugnt. Du kan klä henne.
- Okej, så där. - Vackert.
Nå...
Jag försöker att ge er alla...
...ett bra liv.
Jag försöker.
Allt jag begär i gengäld är...
...respekt...
...ärlighet. - Det är bra, Margaret.
Ömsesidigt givande och tagande.
Men det har kommit till min vetskap... till vår vetskap, att några få rötägg...
...ledda av ett speciellt ägg...
...har spottat i ansiktet på den generositeten och konspirerar mot mig.
Mig.
Er vän.
Er beskyddare.
Er arbetsgivare!
Konspirerarför att ta mina käraste ägodelar!
Vad håller du på med, Blue? Du har infon. Du har vunnit.
Fantasin om frihet är allt de har.
Ingen köper det, gullet. Ingen köper det, Vera.
- Det finns inget du kan göra... - Lyssna noga, din gamla hora.
Det ärför sent att spela den goda.
Har du helt plötsligt glömt vad vi gör här?
Jag lär dem att överleva dig.
- Nåja... - Förlåt, jag tänkte inte säga nåt!
- Förlåt. - Nej, Blondie.
Det var inte meningen. Han sa att allt skulle bli bra.
Det här är ett misstag. Gör det inte.
Blondie kom för att få bort sina systrarfrån denna farliga väg.
Först tvivlade vi på henne, men det blev snart begripligt.
- Här? - Blue.
"Karta", "eld"...
Det verkar som om den där kycklingen blev räknad innan den kläcktes.
Är det inte så, Amber?
Har du nåt att säga?
- Vi... Vi varfortfarande... - Vet du vad, hjärtat?
Det är lugnt.
Nej!
Lugn! Det här är snart över och vi kan återgå till det normala.
- Tack för allt, Blondie. - Förlåt mig.
Saken är den, vi hatar tjallare...
Nej!
Då så, här. Jag hatar pistoler. Hoppas att alla har lärt sig läxan.
Framför allt du, fru Gorski. För bort henne.
Ni övriga har en föreställning. På dem, tjejer.
Nu gäller det.
Jag harfunderat en del...
...på alla pengar du ska dra in åt mig.
Man kan tro att det skulle ge mig njutning, jag är ju i den branschen.
Men vet du hur det får mig att känna? Jag känner mig som en liten pojke...
...sittandes i hörnet av en sandlåda medan alla leker med mina leksaker.
Vet du vad jag ska göra? Jag ska ta mina leksaker och gå hem.
På det viset?!
Är det allt du har?! Kom hit!
Kom igen. Tappade du bort striden?
Nej.
Jag hittade den precis.
Mig får du aldrig.
Aldrig!
- Var är Amber och Blondie? - Det är bara vi nu.
Vi måste gå. Kom nu.
Där är det.
- Vad gör vi nu? - Vi väntar.
Förbannat.
Det stämmer inte. Vi gjorde allt rätt.
En karta, eld, en kniv, en nyckel och en till sak.
En till sak...
- Det är jag. - Vad?
Det är jag, så klart.
- Det är enda sättet att få ett slut. - Vad menar du?
Gå hem.
Gå hem till din familj.
Berätta för din mamma vad Rocket sa. Gör henne lycklig.
Gå ut och lev ett normalt liv. Kärlek... varfri.
Lev för oss alla.
- Nej, du kan inte göra det. - Jo, du är starkast.
Bara du hade en chans därute.
Du åker hem, det är så vi vinner. Det är bäst så.
Lyssna nu.
Jag går ut dit...
...och när de ska ta mig så sticker du.
- Det måste finnas ett annat sätt. - Nej.
Det här är rätt.
Det var inte min historia. Det är din.
Sumpa det inte nu.
Håll dig borta från vägarna och hitta en busstation.
Du klarar det.
Vart är du på väg, gullet?
Vart är du på väg, sa jag?
Jösses.
Såg du?
Såg du hur hon tittade på mig?
Precis i sista ögonblicket. Det var som...
- Doktorn? Är det klart? - Vad vet ni om den här?
Nåt var väldigt märkligt.
Mammans död orsakade djup depression och sen råkade hon döda sin syster.
Stackars barn.
Synd att jag inte kunde göra mer. Jag gav det inte tid.
- Ja, men ni föreslog ingreppet. - Nej.
Visst har hon varit jobbig.
På en vecka knivhögg hon en vårdare, startade en brand-
- och hjälpte en patient att rymma.
- Men jag gillar inte den här lösningen. - Varför signerade ni ett ingrepp, då?
Jag...
Det är väl er signatur?
Jag har gjort det här ett tag och jag har undrat om det är rätt.
Och då har jag ändå sett en del plågade själar, tro mig.
Men den här... Det var nåt i hennes ögon.
Jag har aldrig sett nån...
Det var sättet hon tittade på mig. Det var som om hon ville det.
Jag hoppas att det hjälper.
Hejsan.
Minns du mig?
Lyssna! Jag känner mig illa till mods. Det gör grabbarna också.
- Vi borde inte sköta stället så här. - Inte vi, jag styr det.
I stolen.
Hör här...
...jag gör inte...
- Jag gör inte illa tjejerna mer. - Gör inte så här mot mig nu.
Jag vill ha henne i den där stolen. Sätt henne i stoljäveln!
Tack.
Stäng dörren.
Vad är det? Är du inte här?
Är du i paradiset? Nej, nej.
Nej...
Du är kvar här. Du är här med mig.
Med allt jävla elände.
Du går inte nånstans utan att jag säger det.
Det där är inte rätt.
Kom tillbaka.
- Sluta! Släpp flickan. - Vad gör du?
Vänta!
- Vad i Guds namn har ni haft för er? - Jag gjorde inget. Se på henne!
Hon är borta. Se på hennes ansikte!
Vad skulle jag vilja göra? Jag tar hand om tjejerna, det är mina tjejer.
- Berätta för dem! - Ta ut honom.
- Nu. - Vänta!
Det är inte mig ni vill ha, det är styvfadern! Jag ska berätta allt.
Mår ni bra, fröken?
Fröken?
Slutligen, den härfrågan:
Mysteriet om vems historia det blir, vem som drarför gardinerna.
Vem är det som väljer våra danssteg?
Vem gör oss galna...
...piskar oss och kröner oss som segrare när vi överlever det omöjliga.
Vem är det...
...som gör allt det?
Buss 22 till Fort Wayne tar nu emot passagerare. Ha biljetterna redo.
Ursäkta, fröken?
- Kan vi talas vid? - Är det några problem?
- Jag har några frågor till damen. - Kan du rappa på? Jag har ett schema.
- Vi förstår det. - Gör ni? Hon har åkt med sen Hartford.
Jag förstår inte hur hon skulle veta nåt om vad som händer här.
Jag släppte av henne för ett toabesök, min är trasig.
- Då så. - En till sak.
- Hon har varit en fröjd hela resan. - Då så, sa jag.
Ursäkta besväret och trevlig resa.
Inga problem.
- Jag har ingen biljett. - Jag vet.
Ta ett säte baktill. Försök att sova. Vi har en lång resa framför oss.
Tack.
Vem hedrar dem vi älskar med själva livet vi lever?
Vem skickar monsterför att döda oss och samtidigt sjunger att vi aldrig ska dö?
Vem lär oss vad som är verkligt och hur man skrattar åt lögner?
Vem avgör varför vi lever och vad vi ska dö för att försvara?
Vem fjättrar oss och vem har nyckeln som kan befria oss?
Det är du.
Du har vapnen du behöver.
Ge järnet.
Text: Simontax, Incubator och Jeez
Hämta dina undertexter på - www.UNDERTEXTER.se -